The Projector, Infantry, Anti Tank
Jedním z největších problémů pěšáka na bojišti jsou už od roku 1916 tanky. Dá se dokonce říct, že čím menší je jednotka v níž se ten nejmenovaný pěšák utká s tanky, tím větší problém. Větší jednotky alespoň občas disponují dělostřelectvem, protitankovými kanóny a v nejlepším případě dokonce podporou vlastních tanků.
![Obrázek](http://galerie.palba.cz/albums/userpics/10072/normal_piatsling.jpg)
Naopak pro běžné pěchotní družstvo představoval ( a vlastně pořád představuje ) tank smrtelné nebezpečí. Je logické, že tak malá jednotka nemohla přepravovat nějaké opravdu výkoné zbraně a pokud pomineme různé víceméně " kontaktní " zbraně ( PT granáty, magnetické miny a třeba ponožky s plastickou trhavinou ), které jsou za vhodných okolností nesmírně nebezpečné ( ovšem pro obě strany... ), tak jedinou PT zbraní pěchoty s větším dosahem byla protitanková puška.
Ovšem problém byl v účinnosti, lehčí varianty PT pušek byly kvůli hmotnostním omezením poměrně málo účinné, dokázaly z počátku probíjet pancéřování tanků, ale střely těchto pušek měly jen omezený účinek po probití pancíře. Omezené rozměry střely ( r. cca 7,92 - 15 mm ) umožňovaly působit obvykle jen svou kinetickou energií a jen v menším množstvím i nějakou náplní. Situaci sice pomohlo vyřešit nasazení puškových granátometů, ale i jejich účinek byl značně omezený hmotností granátu ( tentokrát kvůli zpětnému rázu pušky ).
V období kolem začátku Druhé světové války tento problém mnohým začal připadat neřešitelný, hlavně ve státech kde si uvědomovali zákonitý nárůst tloušťky pancíře u novějších tanků. Řešením bylo samozřejmě zavedení zbraně kombinující výstřel bez zpětného rázu a průbojný účinek kumulativní hlavice. Jenže minimálně začátek tohoto vývoje byl jako ve všech podobných případech poznamenaný tápáním a hledáním nejlepších možných řešení. Ne vždy se dařilo, ale příslovečná " bazuka " či " pancéřová pěst " zůstane v myslích lidí ještě hodně, hodně dlouho...
Tento článeček bych proto chtěl ( s tichou vzpomínkou na Járu Cimrmana ) věnovat jedné ze slepých uliček vývoje pěchotních protitankových zbraní. I když co my víme...
Prvopočátky vývoje
Vývoj protitankové zbraně PIAT nezačínal v úplném prázdnu, různé takzvané " čepové minomety " byly využívány už v průběhu První světové války a hlavně, do výzbroje Britské armády ( a Domobrany ) byl zaveden její předchůdce " 29 mm Spigot Mortar ( Blacker Bombard ) ".
![Obrázek](http://galerie.palba.cz/albums/userpics/10072/HG-spigot-mortar-1300.jpg)
Tato zbraň byla po větších peripetiích vymyšlena podplukovníkem Stewartem Blackerem a postupně zaváděna do výzbroje v době očekávání Německé invaze. Většina Spigotů ( z cca 22000 ks ) ovšem byla dodána až v době kdy bezprostřední invaze již nehrozila, ale alespoň se jimi podařilo pozvednout morálku Domobrany, která do té doby neměla skoro žádné protitankové zbraně. Většina munice Spigotů byla ( údajně ) posléze vystřílena námořnictvem proti ponorkám a nebylo jí málo, pro jeden Spigot byla plánována ( a pravděpodobně i vyrobena ) dotace 150 protitankových ( trhavých ) a 100 protipěchotních ( tříštivých ) nábojů.
![Obrázek](http://galerie.palba.cz/albums/userpics/10072/spigot.jpg)
SPIGOT TTD:
Ráže ( průměr čepu )------------29 mm
Hmotnost:
-zbraně s lafetou----------------163 kg
-bez lafety-----------------------51 kg
-protitankové hlavice------------9 kg
-protipěchotní hlavice-----------6,3 kg
Rychlost palby-------------------6 - 12 ran / minutu
Účinný dostřel ( na tanky )------91 m
Video: http://www.britishpathe.com/record.php?id=38431
Ovšem to nejdůležitější na Spigotu bylo právě zjištění, že něco podobného může fungovat, zbývalo jen vyřešit zvýšení účinnosti hlavice ( trhavá měla přeci jen poměrně malou účinnost ) a hlavně snížit hmotnost, protože Spigot byl využitelný především jako statická zbraň především v léčkách a obraně.
PIAT
![Obrázek](http://galerie.palba.cz/albums/userpics/10072/piatpa-132894lg.jpg)
Prvním pokusem byl " Baby Bombard ", zbraň se ( podle všeho, fotky nejsou dostupné ) už příliš nelišila od pozdějšího PIATu, ale protitanková munice byla prostou zmenšeninou protitankového náboje SPIGOTu a její trhavý účinek byl naprosto nedostačující, jak se zjistilo při zkouškách. Změna nastala až s vyřešením kumulativní hlavice v únoru 1942 a PIAT šel v srpnu téhož roku do výroby.
Trocha teorie
Teď trochu odbočím k popisu funkce, čepové minomety se funkcí trochu podobají puškovým granátům ( tedy alespoň těm, které se nasazují na hlaveň pušky ), hlavní rozdíl je v umístění hnací slože do těla granátu. Mina tak není vystřelována slepým nábojem ( nebo i ostrým ), ale má vlastní výmetnou slož . V době První světové války se sice vyskytly vyjímky, čepové minomety vystřelující běžný puškový granát pomocí závěrového systému běžné pušky ( obvykle zastaralé či poškozené ), ale zde byla hlavním důvodem snaha zlepšit ovládání. Tyto zbraně totiž na rozdíl od většiny neupravených pušek měly lafetu, bylo tak docíleno vyšší přesnosti.
![Obrázek](http://galerie.palba.cz/albums/userpics/10072/piat%20PRU%C5%BDINA.jpg)
Základem PIATu byla velmi silná pružina ( napínací síla cca 90 kg ), která ovšem nesloužila k vymrštění střely ( jak se občas někdo snaží tvrdit ), ale především k utlumení zpětného rázu zbraně. Její sekundární ( byť stejně důležitou ) funkcí byla i iniciace pohonné slože v těle střely.
Síla pružiny samozřejmě stěžovala napínání zbraně, které bylo jednoduší ve stoje, ale možné i v leže.
![Obrázek](http://galerie.palba.cz/albums/userpics/10072/piat08_150.jpg)
Pružina je navlečena na " pístu ", který se při výstřelu zasunuje do zadní části střely, kde prostřednictvím úderníku odpaluje pohonnou náplň. " Píst " je kromě těla zbraně veden i prodloužením ramenní opěry, toto prodloužení zároveň slouží i na napnutí zbraně. K uvolnění " pístu " slouží rozměrná spoušťová páka ovládaná dvěma prsty. Kromě značné síly nutné ke spouštění měl PIAT vzhledem k funkci další nevýhodu, vlastní výstřel následoval až chvilku po stisku spoušťové páky. Pružině prostě chvilku trvalo než doběhla až k roznětce, navíc se ve zbrani pohybovaly relativně hmotné části ( zapomeňte na vzduchovku, u PIATU to bylo ještě horší ). Zbraň sice při palbě spočívala na opěře ( jak jinak nazvat tu jednonožku... ), ale i tak nebylo snadné udržet zamíření. To vše navíc v očekávání pořádného kopance od výstřelu.
![Obrázek](http://galerie.palba.cz/albums/userpics/10072/piat%20D%C3%8DLY.jpg)
Zpětný ráz sice kromě samotné síly pružiny snižovalo i docela chytré využití předzápalu ( tj. aktivace roznětky ještě při pohybu pružiny ), ale i tak to musel být zážitek. Pokud byla zbraň při výstřelu řádně zapřena došlo vlivem zpětného rázu i k znovunapnutí pružiny.
Nutnost řádného zapření ovšem omezovala možnost volby vedení palby, PIAT spolehlivě fungoval při poloze vleže, s pořádnou trochou snahy i v kleče a ve stoje, ale jen pokud bylo jednonožka opřená o podložku ( například v okopu, krytu ). Je doloženo i občasné používání zalafetované zbraně v Brencarieru, ale kvůli omezenému dostřelu se to příliš ( a ani do jiných vozidel ) nerozšířilo. Další možností byla palba horní skupinou úhlů, na rozdíl od " raketových " zbraní tak PIAT mohl postřelovat i cíle nezasažitelné přímou palbou. Samozřejmě tím nejsou myšleny tanky...
Munice
Základním druhem munice byly samozřejmě protitankové kumulativní náboje, ale PIAT mohl používat i tříštivotrhavou a dýmovou munici. Mělo se údajně jednat o miny do dvoupalcového minometu vystřelované pomocí nějakého adaptéru vkládaného do nabíjecího žlabu. Ovšem jak adaptér fungoval se mi zjistit nepodařilo a pokud nešlo přímo o minometnou hlaveň, tak si jeho funkci nedovedu představit ( už kvůli způsobu funkce min ).
![Obrázek](http://galerie.palba.cz/albums/userpics/10072/Piatbombs.jpg)
PIAT byl vybaven hlavovým zapalovačem ( při přepravě byl uložen v pouzdře nacvaklém na stabilizátor ), přenos iniciace na kumulativní hlavici byl proveden prostřednictvím šlehové trubky procházející bojovou hlavicí.
Ovšem zapalovače byl asi největší problém PIATu, původní N°425 Mk.I často selhával a byl rychle upraven na N°425 Mk.IA, způsob zážehu se neměnil.
![Obrázek](http://galerie.palba.cz/albums/userpics/10072/Piatbombs3.jpg)
Spolehlivost aktivace vzrostla, ale vojáci si zrovna začali ztěžovat na nižší průbojnost. Naštěstí to nebylo způsobeno zapalovačem, důvodem byla snížená kvalita výroby kumulativních hlavic, ale v dohadech zaniklo upozornění na nižší spolehlivost zapalovačů N°425 Mk.IA při dopadech na skloněný pancíř. Proto nahrazení zapalovače ještě nějaký čas trvalo a opravdu účinná zbraň se z PIATu stala až po zvýšení kvality výroby hlavic a zavedení nového zapalovače N°426 Mk.I s kuličkou který dokázal bojovou hlavici iniciovat i při dopadovém úhlu přes 45°.
![Obrázek](http://galerie.palba.cz/albums/userpics/10072/Piatbombs4.jpg)
Ještě k nabíjení, pokud se vám zdá divné, že střely z PITA nevypadly při sebemenším předklonu, tak je to díky kovovému kroužku v zadní části střely, po vsunutí střely do žlabu došlo k zachycení kroužku do úchytů na čele zbraně. Přímo pod úchyty se nacházel otvor sloužící k vypadnutí utrženého kroužku.
![Obrázek](http://galerie.palba.cz/albums/userpics/10072/Piatbombs2.jpg)
Zpětně se dá říct, že PIAT byl poměrně promyšlená zbraň, technologicky jednoduchá a dobře využívající dostupné technologie. V některých směrech to sice bylo za cenu kompromisů, ale PIAT měl i proti nastupující " raketové " a bezzákluzové technologii několik výhod.
Předně neoznačoval místo výstřelu velkým zábleskem a oblakem dýmu, díky tomu měla obsluha o něco větší šanci na přežití a případný opakovaný výstřel, navíc neomezoval své okolí v podobně bohulibé činnosti.
![Obrázek](http://galerie.palba.cz/albums/userpics/10072/piata209728.jpg)
PIAT si stihl zabojovat i v Korejské válce, ale , ale většina kusů byla po roce 1945 uložená ve skladech a nebyly využívány ani k výcviku, protože přes vylepšování zapalovačů pořád docházelo k občasným předčasným výbuchům hlavic.
![Obrázek](http://galerie.palba.cz/albums/userpics/10072/PIAT_7.jpg)
PIAT výroba:
-----------1942----1943-------1944------1945---
PIAT-----8100----98215------8800------xxxx--
Munice--16000--2722000--3843000--925000-
----------------------------------------------------
![Obrázek](http://galerie.palba.cz/albums/userpics/10072/piat.jpg)
PIAT TTD:
Délka zbraně-------99 cm
Délka střely--------38 cm
Hmotnost-----------14,4 kg
Hmotnost střely----1,35 kg
Max. dostřel--------350 / 400 m
Účinný dostřel------100 m
Úsťová rychlost-----135 m / s
Průbojnost----------100 mm při sklonu 30°
----//-----------------70 mm při sklonu 45°
![Obrázek](http://galerie.palba.cz/albums/userpics/10072/n%C3%A1boj%20PIAT.jpg)
PIAT, SPIGOT:Zdroje
http://www.inert-ord.net
http://www.pegasusarchive.org
http://www.battledressandbayonet.com
http://www.wwiiequipment.com
http://www.canadiansoldiers.com
http://anonymous-generaltopics.blogspot.com
http://www.armorama.com
http://www.militaryphotos.net
http://www.ekco-electronics.co.uk
http://www.lonesentry.com
http://www.pillbox-study-group.org.uk
http://www.flamesofwar.com