Projekt letounu byl zahájen již v roce 1937 u firmy ASJA (AB Svenska Järnvägsverkstädernas Aeroplanavdelning) pod označením L-10. Tento byl nabídnu letectvu v roce 1938 a to jej (po srovnání s nabídkami jiných firem) vybralo pro další vývoj jako P-7, přičemž 29. 11. 1938 byla objednána dvojice prototypů. Původně byl stroj požadován pouze pro průzkum, ale posléze přibyl i požadavek na střemhlavě bombardovací versi.
![Obrázek](http://www.palba.cz/forumfoto/albums/userpics/10145/normal_B-17_s_ly%C5%BEemi.jpg)
Na letouny je vidět, že u firmy ASJA pracovalo mnoho amerických konstruktérů, typicky "americké" tvary stroj nezapře (trochu připomíná např. SDC Helldiver). Zajímavě byl řešen podvozek, který byl zatahován směrem dozadu, při střemhlavém útoku pak byly vysouvány jeho kryty a tyto působil jako aerodynamické brzdy. Kolový podvozek mělo být možno v případě potřeby vyměnit za lyžový. Pro pumovou výzbroj byla v trupu umístěna pumovnice, zde se puma umisťovala na výklopnou vidlici, aby se při střemhlavém útoku dostala mimo vrtuli, pod křídelem byly závěsníky pro pumy menších ráží. Letoun byl vzhledem k svému určení řešen velmi robustně.
První prototyp letounu, označený P-7A, vznikl již u firmy SAAB (Svenska Aeroplan AB...ASJA se s ní sloučila na začátku roku 1939) a zalétán byl 18. 5. 1940. Poháněn byl motorem Nohab (později SFA čili Svenska Flygmotor AB) Mercury XII (licenční Bristol) o výkonu 645 kW. Druhý prototyp, označený P-7B, poháněl výkonnější SFA STW C-3G (což byl pro bezlicenční výrobu zkopírovaný Pratt & Whitney R-1830-S3C3G Twin Wasp) o výkonu 781 kW.
B-17 B
Sériová výroba byla zahájena 27. 12. 1940 pod označením B-17 B. Původně se počítalo, že bude vyráběn letoun podle vzoru P-7B, bohužel však výroba motorů STW C-3G ještě nebyla rozjeta (pro stroje s tímto motorem bylo rezervováno označení B-17 A), takže se vycházelo z P-7A, nicméně byl alespoň použit silnější motor Mercury XXIV o výkonu 726 kW. V období 1941-42 bylo postaveno 55 strojů, které se k jednotkám dodávaly od začátku roku 1942. Vcelku byly dosti chváleny, až na poměrně znatelné podmotorování, tedy ovšem dosti výraznou vadu. Proto také bylo v roce 1945, jakmile byly v dostatečném množství zavedeny výkonnější verse (viz. dále), 44 letounů přestavěno na průzkumné S-17 BL.
Zpočátku byly letouny vyráběny jako čistě střemhlavé bombardéry (subverse B-17 B I), kdy v pumovnici byla nošena na výklopé vidlici až 500 kg puma (celkově mohlo být v přetížení neseno až 700 kg pum včatně menších zavěšených pod křídlem), ale poměrně brzy, po zavedení kvalitního zaměřovače SAAB BT-2 (místo SAAB M-41), se přešlo na horizontální bombardování (B-17 B II), přičemž přesnost bombardování s tímto zaměřovačem se prý nelišila od střemhlavého bombardování. Hlavňovou výzbroj tvořila dvojice kulometů KSP m/22F ráže 7,9 mm v křídle a jeden pohyblivý stejného typu na hřbetě trupu.
![Obrázek](http://www.palba.cz/forumfoto/albums/userpics/10145/normal_B-17_B.jpg)
S-17 BL a BS
Průzkumné verse předchozího stroje. Vybaveny byla kamerou N-2, umístěnou v trupové pumovnici. BL byla pozemní verse, BS námořní plováková. Ta se mimo instalace plováků vizuelně lišila také dvojicí pomocných kýlových ploch, umístěných na VOP. Provedení BL bylo vyrobeno v 21 kusech (+ 44 kusů přestavěných v roce 1945 z B-17 B), BS v 38 kusech (+ později dalších 18 vzniklo přestavbou z verse BL). Průzkumné stroje sloužily do roku 1949.
![Obrázek](http://www.palba.cz/forumfoto/albums/userpics/10145/normal_S-17_BS.jpg)
B-17 C
Vzhledem k faktu, že výkony stroje s motorem Mercury nebyly ideální a motory STW C-3G stále nebyly k dispozici bylo rozhodnuto vyrobit přechodnou versi, poháněnou italským motorem Piaggio P.XI bis RC.40 D o výkonu 724 kW. V období 1942-43 bylo vyrobeno 77 kusů. Italské motory však byly bohužel značně nespolehlivé, letouny nebyly příliš oblíbené a byly poměrně brzy vyřazeny, již v období 1947-48.
B-17 A
Koncem roku 1942 byly konečně dostupné motory STW C-3G, takže se do výroby dostala varianta B-17 A. Do roku 1944 bylo vyrobeno 132 strojů v tomto provedení. Výzbrojí a vybavením odpovídaly versi B-17 B II, později byly doplněny o možnost používat neřízené rakety. V bojové službě vydržely do roku 1948 a poté dále sloužily v pomocných službách do roku 1955.
![Obrázek](http://www.palba.cz/forumfoto/albums/userpics/10145/normal_B-17_A.jpg)
Tato verse se také dostala do výzbroje Etiopie, která v období 1947-53 zakoupila celkem 46 strojů. Sloužily zde k velké spokojenosti jako bojové do 60 let a v pomocných službách do let 70!
![Obrázek](http://www.palba.cz/forumfoto/albums/userpics/10145/normal_Etiopsk%C3%BD_B-17_B.jpg)
TECHNICKÉ ÚDAJE (B-17 B / S-17 BS / B-17 C / B-17 A)
ROZMĚRY
Rozpětí: 13,7 m
Délka: 9,8 m / 10 m / 10 m / 9,8 m
Výška: 4 m / 4,8 m / 4,15 m / 4 m
Nosná plocha: 28,5 m2
HMOTNOST
Prázdná: 2635 kg / 2700 kg / 2680kg / 2600 kg
Vzletová: 3855 kg / 3800 kg / 3870 kg / 3970 kg
VÝKONY
Maximální rychlost: 395 km/h / 330 km/h / 435 km/h / 435 km/h
Cestovní rychlost: 375 km/h / 315 km/h / 370 km/h / 390 km/h
Dostup: 8000 m / 6800 m / 9800 m / 8700 m
Dolet: 1400 km / 2000 km / 1700 km / 1800 km