Každý stát, jehož resort Obrany přistupuje ke své práci "s péčí náležitého hospodáře", má samozřejmě vytvořené krizové scénáře pro všechny myslitelné hrozby. Nicméně výstavba armády co do struktury a techniky nemůže pokrýt všechny eventuality a musí se prioritizovat.
Když se v technických oborech provádí systémová analýza rizik, jednotlivé eventuality se vynáší na dvojrozměrný graf: osa X je pravděpodobnost nežádoucí události, osa Y závažnost jejího dopadu:
![Obrázek](http://www.palba.cz/album/albums/userpics/15115/palba_2D_prob-sev.jpg)
Největší prioritu má pokrytí rizik, která jsou vysoce pravděpodobná a vysoce závažná.
Potom pokrytí rizik, která jsou sice nepravděpodobná ale pokud by nastala, byla by též velmi závažná - protože "pravděpodobnost" je dosti ošemetná záležitost a může velmi překvapit.
Pokrytí rizik pravděpodobných, ale nepříliš závažných je až třetiřadá záležitost, a pokrytí rizik nepravděpodobných a nezávažných se řeší pouze u těch nejrobustnějších systémů.
A samozřejmě - pokud nějaké řešení zároveň pokryje více rizik, má prioritu oproti "jednoúčelovkám".
Pojďme se tedy zkusit zamyslet nad hypotetickými riziky, jimž "na míru" by mělo smysl stavět Armádu České Republiky - bez jakékoli ideologie, bez zabíhání do politiky (!), bez favorizací (!), čistě Clausewitzovsky, pragmaticky a v duchu "realistické školy".
Realistická škola učí, že jednotlivé státy mají své zájmy, přičemž tyto zájmy mají různou důležitost. K ochraně zájmů, které některý stát vnímá jako klíčové pro své přežití, jsou státy ochotny jít do války a vydržet v ní až do vítězství nebo zdrcující porážky. A k ochraně zájmů, které stát vnímá jako důležité ale nekritické, státy vyvíjí silné diplomatické tlaky a jsou ochotny jít do války pokud vyhodnotí, že poměr cena:výkon bude příznivý.
Není potřeba ani žádoucí probírat konkrétní státy, je pouze žádoucí vědět o jakých druzích státních zájmů se bavíme a jaké vojenské schopnosti a sílu mají státy s určitou kategorií zájmů.
Nejprve je nutné identifikovat
Reálné a potenciální zájmy jiných států na území ČR
- Územní nároky, trvalá anexe - tj. z nějakého typicky ideologického či zástupného důvodu nastolené tvrzení, že nějaká část ČR "spravedlivě" či "historicky" patří jinému subjektu, a ten "napraví" nesprávný stav tím, že si takovou část našeho území "vezme nazpět" silou. Jaká existují sporná území, resp. v jakých státech někdo vznáší územní nároky?
- Polsko: máme nedořešených několik desítek čtverečních km po změnách hranic ve 40./50. letech, historicky sporné území Těšínska ad.
- Německo: šly by vytáhnout bývalé sudetské oblasti.
- Turecko: prezident Erdogan oficiálně prohlásil Turecko za "přímé pokračování Osmanské říše", v oficiální diplomacii naznačuje že si Turecko nárokuje území Iráku, Řecka, Bulharska a Sýrie a pak tato území vojenskou silou zpochybňuje či obsazuje, a zcela oficiálně prohlásil že požaduje aby Turecký stát ovládal veškerá bývalá území Osmanské říše. To by ČR v jejích současných hranicích mohlo těsně minout, avšak pouze v případě nenaplnění maximálně extensiviních prohlášení Erdogana.
- Chalífáty: ISIS a další islamisté si nárokují veškeré území v Evropě, které kdy ovládal jakýkoli Chalífát po jakkoli krátkou dobu; i zde je ovšem ČR v současných hranicích těsně mimo územní nárok.
- Tranzit klíčových materiálů - tj. pro nějaký stát je ČR jedinou zemí, přes ni je s přijatelnými náklady možné transportovat něco důležitého. Vojska, komodity, produkty.
- Dopravní infrastruktura: přes ČR vedou či mají vést koridory celoevropského významu Baltsko – jadranský, Východní a východostředomořský, a Rýnsko – dunajský.
- Produktovody: přes ČR vedou transitní produktovody propojující sever a jih Německa, např. Gazela která je přímým pokračováním německého plynovodu Opal.
- Letecké koridory: přes ČR vede ca. 50% výškových letových tratí (ATS routes) v regionu Střední Evropy. Vzhledem k omezené celkové propustnosti každé letové trati je uzavření vzdušného prostoru ČR samozřejmě nepřijatelné.
- Přírodní zdroje
- Voda: z ČR tečou do zahraničí mj. řeky Vltava→Labe (DE), Morava→Dunaj (DE), Odra (PL). Zejména Labe je silně regulováno systémem přehrad na Vltavě. Státy, k nimž tečou řeky regulované v ČR, mohou mít zájem na tom, aby ČR více zadržovala tok řek (v případě hrozících povodní) či naopak méně zadržovala (v případě hrozícího sucha či znesplavnění toků, či nedostatku vody pro kritické účely, např. chlazení jaderných elektráren které by tak bylo nutné odstavit.)
- Lithium: perspektivně může ČR být významným zdrojem lithia pro průmyslové využití. Zahraniční státy mohou jednak mít zájem ovládnout tyto zdroje, nebo pravděpodobněji "samostatně zařídit jejich bezpečnost" např. brutálním zásahem proti místním aktivistům, konkurentům či zločincům ohrožujícím provoz "jejich" dolů.
- Zemní plyn: na Berounsku a Karlštejnsku se nachází potenciální zdroje zemního plynu těžitelného frakováním. Cizí stát může mít zájem odstranit překážky případné smlouvě o jeho těžbě.
- Trestné a politické akce
- Členství v mezinárodních organizacích: jiný stát může zaútočit na ČR v rámci trestu či důkazu realističností výhrůžek alianci, koalici či unii, jejímž členem ČR je. To se může týkat jakéhokoli státu na světě se schopností projekce síly.
- Změna politického směřování státu: jiný stát může zaútočit na ČR s cílem změnit cíle a směřování politické reprezentace. To se může týkat jakéhokoli státu na světě se schopností projekce síly.
- Ekonomické či teroristické vydírání: jiný stát může vyhrožovat ČR, že v případě že nevyhoví jeho zájmům, potrestá ČR údery na ekonomiku či obyvatelstvo.
Na základě seznamu zájmů mohou vznikat tyto kolizní situace a vojenké konflikty, jednoduše hrozby:
- Vojenský zábor části území ČR s cílem jej anektovat
Jednalo by se o válku ve všech spektrech (PsyOps, pozemní údery k odstranění represivních a vládnoucích složek ČR na daném území, letecké/protiletecké údery k zamezení protiúderů ČR), která by mohla proběhnout buď hybridně (scénář Krym), nebo klasicky (scénář Kypr).
Protivníkem by mohla být buď plnohodnotná vševojsková armáda silnějšího souseda, nebo vysoce mobilní motorizované jednotky milic. - Převzetí ochrany klíčové infrastruktury
Pokud by některý ze států závislých na naší infrastruktuře (plynovody, rozvodná síť elektřiny, regulace vodních toků, silniční, letecká či železniční doprava) usoudil, že ČR není schopna zajistit ochranu této infrastruktury, a v důsledku toho mohou jiní aktéři (státní či nestátní) tuto infrastrukturu poškodit s katastrofálními následky pro tento cizí stát (protržení Vltavské kaskády→záplavy na Labi, unesená baterie PVOS→ohrožení letecké dopravy), mohl by se pokusit zajistit ochranu této infrastruktury vlastními silami bez ohledu na postoj ČR.
Protivníkem by bylo letectvo a výsadkové jednotky či infiltrované SoF. - Převzetí kontroly nad klíčovou infrastrukturou
Pokud by některý ze států závislých na naší infrastruktuře (plynovody, rozvodná síť elektřiny, regulace vodních toků, silniční, letecká či železniční doprava) usoudil, že způsob jakým ČR reguluje tuto infrastrukturu mu může přinést katastrofální škody (odříznutí německé elektrorozvodné sítě od české→blackout, regulace Vltavské kaskády→záplavy či sucho v Německu), mohl by se pokusit fyzicky obsadit kontrolní místa této infrastruktury na dobu nezbytně nutnou k tomu, aby bylo nebezpečí zažehnáno (přepětí v síti z OZE, sucho, přívalové deště).
Protivník mohou být jakékoli elementy armád států se zájmy na naší infrastruktuře, které by mohly být dostatečně rychle mobilizovány a rozmístěny v ČR v reakci na hrozící krizi, tj. zejména výsadkové jednotky a infiltrované SoF, ale i kybernetické operace. - Útok na transport na území ČR
Pokud by se přes ČR přesouvala technika, komodity či personál, které by jiný stát chtěl zadržet či zničit, a ČR by byla vyhodnocena jako nejlepší místo pro takový útok, mohlo by být obyvatelstvo a území ČR postiženo vedlejšími škodami výsledné bitvy či úderu.
Protivníkem mohou být zejména letecké/raketové jednotky nebo infiltrované SoF. - Nezákonná podpora ekonomických zájmů
Pokud by cizí stát měl zájem na těžbě surovin v ČR (frakování, lithium), uzavřel potřebné smlouvy ale nemohl realizovat svůj záměr kvůli resistenci demonstrantů, aktivistů, soudců, konkurenčních ekonomických subjektů apod., mohl by cizí stát použít své vojenské síly k potlačení, resp. zlomení tohoto odporu.
Protivníkem by mohly být zejména síly zvl. určení a lehce pancéřovaná vozidla. V extrémním případě by se mohlo jednat i o využití vojenské letecké či obrněné techniky která bude opuštěna a zničena posádkou dříve, než by se hostitelský stát zmohl na reakci. - Ozbrojené povstání
Pokud jiný stát získá dostatečné množství přívrženců na území ČR, může je využít k rozpoutání nepokojů, vytvoření záminky pro svou vlastní intervenci (viz "převzetí ochrany klíčové infrastruktury"), ovládnutí státu (viz tažení ISIS v Iráku) apod.
Protivníkem by bylo velké množství pěšáků s lehkými zbraněmi, podporovaných lehce pancéřovanými vozidly s lafetovanými těžkými zbraněmi. Taková vozidla lze propašovat či improvizovaně vyrobit na území ČR. - Dekapitační úder
Pokud by měl jiný stát eminentní zájem na změně politické reprezentace ČR, mohl by se pokusit zabít či unést vládu překvapivým zásahem.
Protivníkem může být široká škála vojenských schopností umožňujících překvapivý úder, tj. buď infiltrované diverzní jednotky podporované lehkou obrněnou technikou, nebo letecký/raketový úder, nebo dokonce těžká technika dosavadních "spojenců" která by využila cvičení na území ČR k přechodu do boje (vzor Gruzie 2008, Ukrajina 2015). - Vydírání
Za účelem dotlačení ČR k vyhovění jiným zájmům může být ohrožena ekonomika či populační centra širokou škálou prostředků.
Protivníkem mohou být diverzní jednotky; letecké údery (vč. nesmrtícími zbraněmi jako grafitovými zbraněmi proti elektrické rozvodné síti); v pohraničních oblastech mechanizovaná úkolová seskupení armád; kybernetická válka; apod.
Reálné možnosti obrany identifikovaným hrozbám
Metody a účinnost obrany se výrazně liší podle časové perspektivy a síly útočícího státu.
V případě anexe území ČR by protivník čelil domácí opozici, takže klíčové by bylo zapojení PsyOps jednotek AČR jednak k jejímu rozdmýchání, jednak k získání zahraniční podpory, a jednak (a to klíčově!) k vetování vojenských akcí AČR, které by z propagandistického hlediska byly kontraproduktivní.
AČR by nemohla porazit nepřátelskou armádu v přímém boji, ale mohla by nepřátelské armádě způsobit takové ztráty na technice a životech, že by se "vojenské dobrodružství" stalo politicky neudržitelým a akce byla odpískána zevnitř útočícího státu. To by vyžadovalo mechanizované síly schopné působit v "Air Denial Zones" metodou "udeř a uteč" i v národném terénu a z nečekaných směrů, a se schopností snést několik zásahů od nepřítele opětujícího palbu.
V případě ovládnutí kritické infrastruktury (ať k defenzivním či ofenzivním účelům) by se jednalo zejména o elitní pěchotní jednotky, popř. mechanizované jednotky vysazené dopravním letectvem, to vše s intenzivní leteckou podporou.
AČR by mohla takové snahy zmařit dostatečně "tuhou" PVOS a PVO kritické infrastruktury, společně se schopností rychlé reakce a transportu vlastních elitních pěchotních jednotek a jejich dopravy a vzdušné podpory i do oblasti silné protipalby nepřítele kde klíčový cíl nemůže být zničen ani poškozen a zároveň existuje omezené množství přístupových cest. K tomu jsou nutné i přesně naváděné letecké a pozemní zbraně, REB a opatření pro snížení viditelnosti.
V případě úderu na transport projíždějící je opět klíčová PVOS (a krom toho práce kontrarozvědky, což ovšem nespadá do rámce struktury výstavby AČR). Není přitom nutné dokázat ubránit projíždějící transporty proti jakýmkoli leteckým silám protivníka: stačí nebýt "nejslabší článek řetězu", takže by protivník úder provedl na území jiného státu, který by utrpěl vedlejšími škodami.
Ozbrojené povstání 5. kolony a nezákonná podpora cizích zájmů počítají s nasazením pěchoty buď v tak masivních počtech, nebo tak nepřiměřené kvalitě, že zcela spolehlivě porazí policejní a jiné vnitropořádkové síly. To zahrnuje i obrněné automobily proti kterým Policie nemá obranu, nemá-li se sama militarizovat (což není žádoucí, protože to vede ke změně fungování policie a prokázanému zvýšení policejní brutality i nepřiměřenosti reakcí).
AČR by tedy musela mít jednotky kvalitnější a zároveň vysoce mobilní (např. BVP schopná odolávat palbě TK lafetovaných na SUV), schopnost přesných leteckých úderů s minimálními vedlejšími škodami, a schopnost koordinace s návodčími a zpravodajskými zdroji mimo aktivní strukturu AČR (s policií, informátory na telefonu, případnými Teritoriálními Zálohami apod.)
Výsledek: priority pro strukturu a techniku AČR
Pokud se dobře dívám, vychází z toho že naprosto klíčové a nepostradatelné je vytvoření kvalitního systému PVOS, který bude schopen:
- překazit úder na kritickou infrastrukturu
- překazit úder na transport projíždějící ČR
- překazit dekapitační úder
- překazit výsadek nepřátelských aeromobilních jednotek
- bránit leteckým přesunům nepřátelských SoF
- odvést pozornost, zablokovat, donutit k odhozu zbraní nepřátelské letectvo na misích CAS/BAI/SEAD
Dále z toho vychází nutnost vytvoření extrémně mobilních elitních pěchotních jednotek (SoF apod.) s dostatečně kapacitní leteckou přepravou a zároveň bitevním letectvem schopným chránit a podporovat tyto jednotky a jejich přepravu zejména při vysedání a zteči cíle.
Tzn. pancéřované transportní vrtulníky a buď těžce vyzbrojené a pancéřované bitevní vrtulníky které by stačily tempem, nebo skvěle secvičené a koordinované bitevní letectvo s přesně naváděnými zbraněmi - ideálně APKWS či SDB s malými vedlejšími škodami.
Dále vychází potřeba mechanizovaných jednotek teritoriální obrany s BVP chráněnými proti TK a RPG, kde jedna jednotka s BVP musí dokázat porazit výraznou početní přesilu vysoce mobilních motorizovaných a přitom lehce obrněných jednotek nepřítele - a odrazit jeho leteckou podporu (cokoli od dronů až po bitevníky). Ale zároveň cvičenými nejen na asymetrický boj, ale i na extrémně manévrový boj proti silnějšímu mechanizovanému protivníku s cílem co nejdéle působit protivníku co největší ztráty bez ohledu na jeho postup.
Dále společné komunikační středisko schopné agregovat zpravodajské informace ze zdrojů leteckého, pozemního a radioelektronického průzkumu s hlášeními z policejní radiové sítě a telefonátů prověřených civilních a záložáckých zdrojů, a výrazné posílení pozice jednotky PsyOps aby mohla takřka "vetovat" vojenskou akci která by nám potopila mezinárodní podporu, když bychom ji životně potřebovali. A ideálně posílení schopností ofenzivního REB a kybernetického útoku jednotky PSYOPS ay byla schopna účinně rušit podporu útoku nepřítele u něj v zázemí, či motivaci povstání.
Kontrola: jak vypadají schopnosti a technika AČR?
Máme Gripeny a KUBy které nevyřadíme bez náhrady.
Méme "speciály" z 601. a URNA a pořizujeme jim transportní vrtulníky.
Máme bitevníky Mi-24V a L-159 a snad nějakého chytráka nenapadne je vyřadit.
Máme 4. a 7. brigádu s hromadou BVP a pár tanky.
Máme 103. centrum CIMIC/PSYOPS.
A máme pár houfnic které umí položit dýmovou clonu nebo rozsekat přistávací plochu k nepotřebě.
Myslím, že má AČR úplně ideální mírovou "univerzální" strukturu a kategorie vybavení, a že kdokoli by některý prvek zrušil, ten by nás výrazně ohrozil.
A nápady typu "proti povstalcům na Toyotách 4x4 postavíme superlehkou brigádu taky na Toyotách 4x4" může mít jen někdo s asijsky-kolektivistickou mentalitou kdo si myslí, že má ČR neomezené lidské zdroje kterými se může libovolně plýtvat :-P Aby čeští pěšáci vyhráli proti nějakému Talibanu či ISIS, potřebují BVP za kterým se budou krýt a kterým ty Toyoty s DŠK či M2HB zničí na kilometr nějakým Bushmasterem. O nasazení "superlehké brigády" do snahy způsobit maximální ztráty nepřátelské mechanizované brigádě snažící se anektovat kus území ČR tak rychle a "levně" aby to "doma" prošlo, ani nemluvě :-P
Ditto nápady soustřdit se na speciály na lehkých neobrněných vrtulnících bez přímé vzdušné podpory schopné fungovat - a obstát - pod palbou, rušení bitevních vrtulníků apod.
No a bratia Slováci si mohou udělat podobný rozklad, jaké zájmy mohou jiné státy mít na slovenském území, jaké hrozby z toho plynou, jak se proti nim nejlépe bránit a jak jsou na tom OSSR.